En tiedä mikä motivaation puute on ollut tässä muutaman viikon aikana. En ole saanut yhtään mitään aikaiseksi. Kurssitehtävät on jäänyt rästiin, koska ei ole oikeen ollut fiilistä mihinkään. Bloginkin kirjoitus jäänyt sen takia vähälle.
Tutustumisilta ja motivaatio
Menin perjantaina myöhäisemmälle midi-kurssille, koska muuten olisi tullut kamala kiire Helsinkiin töiden jälkeen. Oli kiva nähdä toisenkin ryhmän töitä ja ajatusmaailmaa. Sitä alkaa jo tottua oman ryhmän oppilaiden tyyliin, ja on innostavaa nähdä muidenkin töitä. Vaikka me niitä töitä saadaankin aina katsella facebook-ryhmässä, onhan se kiva kuulla myös keskustelua töistä. Samaisena iltana mä tein sen vihdoin, sain ekan vitosen! Ai että se tuntu hyvältä. Ehkä musta onkin tähän. Nyt mietinkin miksi vikaan kahden viikon aikana en ole saanut mitään aikaiseksi?
Kartta tehtävä, jossa piti piirtää oma kartta, joka kuvaa joko kuvataiteen tai musiikin maailmaa sellaisena kuin minä sen koen. 5, +upea tilallinen abstraktio, tunnelmien ja värialueiden muodostama kolmiulotteinen tila
Tutustumisilta itsessään meni sulavasti, saatiin ruokaa, juomaa ja kuunnella musiikkia. Loppu sujui kuin valssi, vaikkei valssattukaan. Sain tutustua ihaniin ihmisiin! Vaikea käsittääkään, kuinka erilaisia ollaan. Tietysti olin luonut osasta jonkinlaisen mielikuvan jo etukäteen. Juttelun myötä ensivaikutelmat hälvenivät ja näin heissä ihan uusia puolia. Täytyy sanoa, että upeita persoonia meillä Teholla. Tuli sellainen olo, että me tehdään tämä yhdessä, ja päästään kaikki haluamaamme kouluun!
Portfolio valmis, vai onko?
Kouluun pääsemiseen edellytetään kuitenkin ennakkotehtävät. Puhuin viime postauksessa, että pyhitän talvilomani täysin portfolion tekoon.. Noh, enhän mä sitä tehnyt tippaakaan. Nyt on vaan fiilis, että MITÄHÄN VITTUA. Päätin aiemmin, että tekisin Muotsikan ennakkotehtävät ennen aallon ennakkotehtävien julkaistamista, eli ennen 15.3. Siihen on enää alle viikko!!! En käsitä, mihin koko helmikuu yhtäkkiä hävisi. Päiviä on enää 28, kun molemmat ennakot pitäisi olla tehtynä. Miten mä kerkeän?! Päässä pyörii vain paperivalinnat, portfolion koko ja se, löydänkö vanhoja töitä, vai käytänkö pelkästään uusia kurssilla valmistuneita? Onneksi Teholta sain vastauksia näihinkin kysymyksiin. Tehon blogista löytyy nimittäin Sini-opettajan analyysi Lahden muotoiluinstituutin ennakkotehtävistä. Ihana stressinpurkaja Teho-Opisto ja sen opettajat ovat, kiitos.
Fiiliksiä eiliseltä
Tällä hetkellä odotan, että liima kuivuisi ja pääsisin maalaamaan alustaa mun pienkerrostalolle. Laittelen kuvia kunhan saan sen valmiiksi ja kuljetettua ehjänä kurssille. Motivaatio on taas palannut ja alan tajuamaan, että tässähän pitää tehdä töitä… täysillä. Viime tunnilla läpikäytiin mun lempiaihetta: tilaa ja perspektiiviä. Ehkä ne on mun lemppareita, koska saa tavallaan apuja siihen piirtämiseen pakopisteistä. Saan luoda sitä, mitä tulevaisuudessakin haluaisin tehdä.
Tiesin, että keväästä tulee stressaava, joten nyt vaan tsemppi päälle ja painetaan vauhdilla eteenpäin!
Heippa taas! Uus viikko, uudet kujeet. Aikaa viime kerran kotitehtävien tekoon oli kaksi viikkoa, koska meillä ei ollut viime viikolla tuntia ollenkaan. Kotitehtäviksi saatiin todella mielenkiintoiset tehtävät. Ensimmäisessä tehtävässä suunnittelimme suunnittelutoimiston 3D-kortin. Tehtävässä piti leikata ja taitella sopivan jämäkästä kartongista avattava ja suljettava 3D-kortti, joka kuvastaa mielenkiintoisella tavalla toimiston toimialaa ja fokusta. Koko tehtävänanto kuulosti hassulta omaan korvaan, pitäiskö mun nyt alkaa taitella portaita ja työpöytiä? Ajattelin, että mullahan on aikaa kaks viikkoa, eihän tässä mitään kiirettä ole. Ehkä mua ei turhaan kutsuta huolettomaksi Huldaksi, koska kortin teko jäi tokavikaan iltaan. Sain mahtavan idean ja flowtilan päälle. Hermothan siinä meni, kun palasia vaan irtoili eikä mistään tullut mitään. Päätinkin lopettaa siltä päivältä. Onneksi seuraava päivä oli vapaa, ja heti aamulla iskin hampaani työhön kiinni ja tein sen raivolla valmiiksi. Väsäsin työn mattoveitsellä, vanhan kansion päällä. Yllättävän hyvä siitä tuli, vaikkei oikeanlaisia välineitä ollutkaan. Kortista piti vielä piirtää tai maalata aakolmosen kokoinen kuva, jossa piti tutkia valoa ja varjoa. Maalauksesta tuli mitä tuli. Koko työstä sain numeroksi neljä, mutta jos olisin maalauksen kanssa vielä ponnistellut, olisin voinut saada vitosenkin.
TOKYO BY NIGHT
Toisessa tehtävässä piti piirtää tai maalata kuva öisestä Tokiosta. Tiesin heti, että haluan tehdä työn maalaten. Akryyleistä saa niin voimakkaan värin, että se näyttäisi mahtavalta. Kohtasin ekan vastoinkäymisen, kun koko Lahdesta ei löytynyt kuin todella ohutta mustaa paperia, johon ei voinut maalata tai paperi olisi mennyt rikki. Puuväreillä aloin sitten luonnostelemaan ja piirtämään. Jotenkin aluksi tuntu, että värejä oli liikaa ja lopputulos oli liian räikeä. Kun työtä nyt katon, se näyttää vielä keskeneräiseltä ja kaipaisikin lisää väriä. Työstä sain arvioksi kakkosen, mikä musta oli juuri oikea tuolle tehtävälle. Jälkeenpäin mietin, että miksi jätin töiden tekemisen viime tippaan? Kaksi kokonaista viikkoa olisi ollut aikaa tehdä niitä. Noh, samassa pisteessä ollaan taas. Huomenna on tunti ja toinen työ on vasta puoliksi valmis. Tän viikon aikaansaamattomuuden aiheutti kylläkin kipeäksi tuleminen, enkä vaan jaksanut alkuviikosta tehdä mitään. Ensi viikolla uus yritys! Tää huoleton Hulda ei ole edes sitä portfoliota aloittanut. Pitäisi sekin tosiaan tehdä, että saisi edes kutsun pääsykokeisiin. Onneksi enää 8 työpäivää ja mulla alkaa talviloma! Pyhitän lomani portfoliolle, jotta pääsen kouluun. Tuntuu, että kaikki päätökset pyörivät vain kouluun pääsyn ympärillä. Ehkä se on ihan okei. Haluan tuoda täällä blogin puolella myös muiden kurssilaisten töitä esille, koska kaikki tekee uskomattoman hienoja töitä! Tässä Sandran teos joka on yksi mun suosikeista:
VALMENNUSKURSSI(KO)
Tuntuu etten ole vielä oikein tutustunut porukkaan. Alussa käytiin nopsaan nimet läpi ja voin myöntää, etten muista niistä puoliakaan. Oon tullut ekoille tunneilla viimetinkaan (kiitos Onnibussin, joka olet AINA myöhässä), enkä kerkeä paljoa höpistä tyyppien kaa ennen tunnin alkua. Varmasti puhuttavaa löytyisi, pitää vain ottaa itseään niskasta kiinni ja alkaa jutella. En tiedä, voiko Tehon kurssia edes valmennuskurssiksi sanoa, koska se tuntuu vain niin rennolta valmennuskurssiksi. Ei valmennuskurssilla ole illanistujaisia – tai näin kuvittelin vielä ennen kurssin alkua. Seuraavan tunnin jälkeen meillä on tutustumisilta, jossa tarjolla on pientä purtavaa ja juotavaa. Ja ilta jatkuu niin kauan, kunnes kukaan ei jaksa enää tanssia. Odotan tätä innolla! Ens postauksessa sit kerron, miten tuo ilta sujui.
Lahden ammattikorkeakoulun Muotoiluinstituutin valintaopas sekä esivalintatehtävät julkaistiin viime viikolla pääsykoekevään alkajaisiksi. Moni olikin jo odottanut kuumeisesti, millaiset ennakkotehtävät Muotoiluinstituutti tänä vuonna hakijoilleen tarjoaa: viime vuoden uutuuksiin kun kuului portfoliomuotoinen esivalintatehtävä muotoilun puolelle. Viime keväänä me Tehon puolelta annoimme kiitosta tästä uudistuksesta, sillä se helpotti erityisesti ulkomaille haikailevien työtaakkaa – nimittäin moneen ulkomaiseen taideyliopistoon haetaan pelkästään portfoliolla ilman pääsykokeita, ja Lahti otti portfoliomuotoisen tehtävän kautta osaa tähän kansainväliseen trendiin. Näin hakijat pystyivät helposti hakemaan melkeinpä samalla portfoliolla sekä Suomeen että ulkomaille – napaten kuin kaksi kärpästä yhdellä iskulla. Selkeästi Muotsikka piti viime vuotista malliaan toimivana, sillä portfoliomuotoiset ennakkotehtävät saavat jatkoa tänäkin vuonna! Nyt kun Lahden esivalintatehtävät on julkaistu, päätimme ottaa ne meillä Teho-Opistolla hieman lähempään tarkasteluun ja analyysiin. Jos siis sinua kiinnostaa, millaisia asioita esivalintatehtävissä saatetaan pyrkiä testaamaan ja miten lähteä rakentamaan omia ennakkotehtäviä, kurkista ensin tästä pääopettajamme Sini Koiviston mietteet!
MUOTOILUN ALAT
(Teollinen muotoilu, sisustusarkkitehtuuri, korumuotoilu, kalustemuotoilu, ajoneuvomuotoilu, vaate- ja asustesuunnitteluun, pakkaus- ja brändimuotoilu)
Portfolio (Työnäytekansio) Esittele kansiolla näytteitä osaamisistasi, joiden uskot tukevan valintaasi opiskelijaksi. Tuo esiin töitä, joilla mielestäsi erotut muista hakijoista. Ole rohkea, uniikki ja persoonallinen. Esittele työnäytekansiossa omaa persoonaasi ja taitojasi esimerkkitöiden avulla. Töiden ei tarvitse olla puhtaita muotoilutöitä vaan ne voivat olla esimerkiksi työhösi, harrastuksiisi tai aikaisempaan koulutukseesi liittyviä tuotoksia. Sisällytä portfolioon lyhyet töitä selittävät tekstit. Portfolio voi koostua esim. piirustuksista, valokuvista, mallinnuksista tai maalauksista. Haluamme nähdä erityisesti käsivarapiirroksiasi. Huom! Ei videoita, tallenteita tai linkkejä. Portfolion maksimikoko voi olla A3 ja siinä tulee olla 4–10 sivua. Portfolion ensimmäisellä aukeamalla tulee olla motivaatiokirje. Motivaatiokirjeen pituus voi olla maksimissaan A4-liuskan pituinen teksti. Käsittele motivaatiokirjeessä ainakin seuraavia asioita:
Kerro itsestäsi lyhyesti.
Miksi haluat opiskelemaan muotoilua?
Mitä sinä osaat?
Kerro aikaisemmasta koulutuksestasi ja työkokemuksesta tai harrastuksen kautta hankitusta osaamisesta lyhyesti.
Miksi erityisesti haet Muotoiluinstituuttiin?
Miksi haluat juuri valitsemaasi koulutukseen?
Millainen on tulevaisuuden suunnitelmasi opiskelun jälkeen?
Oma nimesi ja hakukohteen nimi tulee olla portfolion kannessa. Nido kaikki portfolion sivut yhteen haluamallasi tavalla. Portfolio ja motivaatiokirje arvioidaan, mutta ei pisteytetä. Arviointiperusteena on soveltuvuus alalle, visuaalinen ilmaisukyky, näytetyöt sekä portfoliokokonaisuuden hallinta.
Kuten aikaisemmin kirjoitimme, hyväksi havaittu portfoliomalli on valikoitunut tänäkin vuonna muotoilun puolen esivalintatehtäväksi. Hyvin rakennetulla portfoliolla hakijalla on mahdollisuus näyttää raadille juuri niitä osa-alueita, joissa omasta mielestään ehdottomasti loistaa. Samalla hakijan on myös helppo antaa monipuolinen katsaus osaamiseensa rakentamalla työnäytekansion keskenään erityylisistä tuotoksista. Portfoliota rakentaessa kannattaa ehdottomasti muistaa kokonaiskuva, joka portfoliosta välittyy. Vaikka omasta mielestäsi sinun kannattaisi laittaa työhön vain kaikista parhaat tuotoksesi, mutta jos ne kaikki ovat hyvin samanlaisia, ei osaamisestasi saada tarpeeksi laajaa kuvaa. Sen vuoksi on hyvä, jos joku ulkopuolinen taho, joka esimerkiksi tietää taidealasta tai ennakkotehtävistä, katsoo kokonaisuutta kanssasi. Portfolioon tulee myös liittää mukaan motivaatiokirje, jonka kirjoittamiseen kannattaa myös käyttää huolellisesti aikaa. Sen tavoiteena on selvittää, kuinka hyvin hakija tuntee hakemaansa alaa, hänen sisäistä motivaatiotaan sekä kykyä kuvitella työskentelevänsä hakemallaan alalla. Portfolio ja motivaatiokirje muodostavat näin moniuloitteisen kokonaisuuden, jossa tarkastellaan hakijan teknistä osaamista, ideointia ja luovuutta sekä motivaatiota opiskelua ja hakemaansa alaa kohtaan. Jos tarpeeksi monipuolisen, laadukkaan ja erottuvan portfolion kasaaminen tuntuu haastavalta, meillä Teholla on tarjota apua myös siihen. Olemme auttaneet jo pitkään ulkomaisiin taideyliopistoihin hakevia portfolioidensa kokoamisessa, ja osoituksena huolellisesta työstä 100% valmennuskursseillamme portfolion koonneista ja ulkomaille hakeneista on päässyt sisään johonkin hakemistaan yliopistoista! Esimerkiksi Midi-kurssillamme saat tehtyä vakuuttavan portfolion ammattilaisten ohjauksessa, kun toteutat viikoittaiset kurssitehtävät huolella. Kurssilla tehtävät työt ovat portfolion sisältöä ja rakennetta ajatellen kiinnostavaa materiaalia, sillä ne ovat harkitusti rakennettuja, kiinnostavia suunnittelutehtäviä. Kurssityöt käydään läpi ammattilaisten eli opettajiemme kanssa ja pääset valitsemaan niistä parhaan otoksen kertomaan omista taidoista, tekniikoista ja tärkeimpänä luovuudesta ja ideointikyvystä.
Visuaalinen viestintä – Graafinen suunnittelu
1. Nationalismi Tee kolmen ruudun tarinallinen kuvasarja tai sarjakuva otsikon ajankohtaiseen aiheeseen liittyvästä tapahtumasta, ilmiöstä tai tilanteesta. Toteutus: Mustavalkoinen, yhdelle A4-kokoiselle paperille. Voit halutessasi käyttää myös tekstejä. Toteutus vapaa. Tehtävän voi toteuttaa piirtäen, maalaten, valokuvaten tai kollaasein jne. Arviointi: Tulkinta, sisällölliset ideat, kyky kertoa kuvin, omaperäisyys, sommittelu (tekstien ja kuvallisten elementtien muodostama kokonaisuus).
Usein pääsykokeissa ja ennakkotehtävissä painotetaan paljon ajankohtaisuutta. Ympäröivän maailman hahmottaminen, ilmiöiden huomiointi ja niistä inspiroituminen ovat taidealalla tärkeitä ominaisuuksia. Vaikka tässäkin tehtävässä hyvä tekniikka on tärkeässä roolissa, vielä suuremmassa roolissa on työn idea ja omaperäisyys. Mitä fiksumman tavan ottaa kantaa kuumiin aiheisiin keksit, sen paremmin erotut muiden hakijoiden joukosta. Liian ilmiselvä idea ei myöskään usein erotu, koska monet valitsevat helposti ensimmäisenä mieleen tulevien ideoiden joukosta. Joten mitä vähemmän ilmiselvä, mutta silti hyvinkin ajankohtainen teema aiheeksesi valikoituu, sitä paremmat mahdollisuudet sinulla on erottua!
2. Omat työt Esittele kymmenen omaa työtäsi. Toteutus: Tee kymmenestä tekemästäsi työstä maksimissaan A4-kokoinen portfolio tulostaen tai itse rakentaen. Liitä jokaiseen työhön lyhyt kuvaus sen tarkoituksesta. Älä liitä portfolioon alkuperäisiä töitäsi. Valokuvaa, skannaa tai kopioi alkuperäinen työsi ja liittää se sitten portfolioosi. Sivumäärä ja rakenne ovat vapaasti valittavissasi. Sisältö pitää kuitenkin olla tarkasteltavissa ilman apuvälineitä, joten älä liitä portfolioon esim. DVD-levyä tai online portfoliosi osoitetta. Arviointi: Oman tuotannon omaperäisyys, laatu ja esitystapa.
Portfoliomallinen ennakkotehtävä on sisällytetty myös visuaalisen viestinnän puolelle. Tämä tarkoittaa samalla myös melkoisen suurta työmäärää graafisen suunnittelun opinnoista haaveileville: ennakkotehtävät kun sisältävät sekä portfolion että kolme muutakin työtä! Portfolioon pätee samantyyliset lainalaisuudet kuin muotoilun puolen portfolioonkin. Tarkoituksena on porfolion avulla saada mahdollisimman laaja kuva osaamisestasi ja luovuudestasi, joten muista valita porfolioon tarpeeksi monipuolisia töitä! Usein portfoliota kannattaa myös tarkastella jonkun ulkopuolisen kanssa, sillä toinen ihminen näkee luomasi työt eri tavalla objektiivisena kokonaisuutena, kuin mitä itse.
3. Suomi 100 vuotta Suunnittele tapahtumaa markkinoiva juliste, jossa on kuvallisen ideasi lisäksi seuraavat tekstit:
Suomi 100 vuotta Vaihtoehtobileet oman elämänsä sankareille Olavinlinnassa 6.12.2017 Voit lisätä tekstielementtejä tarpeesi mukaan selittämään tapahtuman luonnetta ja mahdollisia esiintyjiä. Toteutus: Värillinen, A3-paperille, muuten vapaa toteutus. Arviointi: Idea, esitystapa, viestivyys, sommittelu (tekstien ja kuvallisten elementtien muodostama kokonaisuus), omaperäisyys.
Julistetehtävät ovat hyvin perinteisiä graafisen suunnittelun ennakkotehtäviä, samoin erilaisiin tapahtumiin liittyvät tehtävänannot. Jo viime vuonna oli odotettavissa, että tänä vuonna esivalintatehtävissä tulee myös näkymään Suomi 100 vuotta -juhlavuosi, kuten tästä tehtävästä huomataan. Toteutustapa on tänäkin vuonna erittäin vapaa, joka antaa luovuudelle ja ideoinnille todella paljon liikkumavaraa! Tärkeää on kuitenkin muistaa julisteen perimmäinen tehtävä: viestiä ja informoida jostain tapahtumasta, joten luovan toteutuksen lisäksi kannattaa panostaa sommitteluun ja julistesuunnittelun hyviksi havaittuihin kikkoihin.
4. ”Minä ja tulevaisuuden toivetyöpaikkani” Kuvaa itsesi tulevaisuuden toivetyöpaikassasi tekemässä jotain sellaista mistä olet aina haaveillut. Toteutus: Tee mustavalkoinen toteutus aiheesta. Voit käyttää esimerkiksi mustetta, tussia tai vesiväriä ja sivellintä. Koko vapaa, maksimikoko A3. Arviointi: Kerronnallisuus, ympäristön ja toiminnan esitystapa, sommittelu.
Lähes jokaisena vuonna yhden tai useamman koulun esivalintatehtävissä pyydetään toteuttamaan jokin tulevaisuuden visio. Samantyylisiä tehtäviä hieman eri aiheilla ja ideoilla on ennakkotehtävissä ollut siis aikaisemminkin. Tämän tyylisissä tehtävissä testataan yleensä useampia erilaisia asioita: esimerkiksi sitä, miten hyvin tunnet alan, jota olet hakemassa. Osaatko miettiä, millaisia työtehtäviä kyseisellä alalla on ja oletko miettinyt, millaisten työtehtävien parissa juuri sinä haluaisit kyseisellä alalla työskennellä. Graafisen suunnittelun puolella tulevaisuuden toivetyöpaikka ei välttämättä tarkoita pelkästään konkreettista ympäristöä jossa työskentelet, vaan työtehtäviesi sisältöä, tekniikoita ja välineitä joilla teet töitä yms. Kannattaa myös miettiä tulevaisuudessa tapahtumaa kehitystä – ovatko esimerkiksi tietokoneet tai muut graafisen suunnittelijan työvälineet edelleen samanlaisia, kuin nykypäivänä? Tehtävässä korostuu kykysi visualisoida ajatuksiasi, toimia eräänlaisena visionäärinä ja kertoa kuvasi avulla omista unelmistasi ja visionäärisyydestäsi. Iskikö ennakkotehtäväpaniikki? Ei hätää, voit vielä hypätä mukaan viimeisten joukossa tammikuun lopussa alkaneelle kevätlukukauden mittaiselle Midi-kurssillemme. Ilmoittaudu mukaan Midille tai muille kursseillemme saman tien, sillä luvassa on kevät täynnä innostumista, oppimista ja onnistumista! Jos koko kevään mittainen kurssi ei sovi aikatauluihisi, kurkista meidän ennakkotehtäviin erikoistunut Ennakko-kurssi tai muut lyhyemmät intensiivikurssimme. Tsemppiä pääsykokekevääseen ja ennakkotehtäviin! Kuva: Lahden Muotoiluinstittuutti / Tarmo Valmela
70% kurssilaisistamme on saanut opiskelupaikan
Tiesitkö, että Teho-Opiston valmennuskurssin käyneet täyttävät vuosittain yli puolet luovien alojen opiskelupaikoista ja kurssilaisistamme yli 70% ovat saaneet hakemansa luovien alojen opiskelupaikan?
Maksimoi sisäänpääsyn todennäköisyytesi ja liity mukaan treenaamaan Suomen laajimmalle arkkitehtuurin, muotoilun ja muiden luovien alojen valmennuskurssille!
Ruudun toisella puolen kirjoittelee 21 -vuotias iloinen nuori nainen, joka haaveilee sisustusarkkitehdin työstä. Nimilapussa lukee Tiia J.
Tällä hetkellä työskentelen Lidlissä ja se ei ole mun juttu. Asiakaspalvelu on ihanaa ja erilaiset vuorovaikutukset tekevät päivästä mielenkiintoisia, mutta kaikkien on pakko käydä ruokakaupassa. Tämän takia ihmiset eivät ole aina kaupassa asioidessaan maailman ihanimmasta päästä. Kouluun on siis pakko päästä.
Omat tulevaisuuden suunnitelmat ovat muuttuneet vuosien varrella hyvin monta kertaa. Milloin halusin olla lääkäri, milloin psykologi, toisinaan kiinnosti historiakin. Lukion tokana vuonna tajusin, että haluan opettajaksi. Pienenä leikin pehmolelujeni kanssa koulua ja tein omalla salakielellä niille kokeitakin. Aattelin, että ehkä se oliskin sit se mun juttu. En tienny siinä vaiheessa mikä aine mua kiinnostais eniten ja mitä haluaisin opettaa. Abivuonna, kun haut alkoi, hain siis luokanopettajaksi. Siinä opiskeluiden ohella olis vielä hyvin aikaa miettiä, että mikä olis se mun aine, jota haluisin opiskella enemmänkin.
MIKSI SISUSTUSARKKITEHTUURI?
Kolmen vuoden ja kolmen VAKAVA-kokeen jälkeen, aloin miettimään hommaa uudelleen. Juttelin ystävieni, perheeni ja avopuolisoni kanssa siitä, mitä ne mussa näkee. Vastaukseks tuli, että ne kaikki näkee mut luovalla alalla. Ala, jossa saisin toteuttaa itteeni ja taiteellisuuteni tulis esille.
Myönnän, että ennen ajattelin ettei taiteilijana elä rahoiksi. Tai elää, mutta lähinnä kaurapuuroa ja makaronia syöden. En ikinä edes kuvitellut, että voisin omalla luovuudella jopa tienata! Mitä sitä miettimään tuleeko joskus tienaamaan vai ei – ainakin saisin tehdä sitä mistä nautin. Aloin innostuksen vallassa selailemaan erilaisia taiteenaloja. Pitkän ja hartaan etsinnän jälkeen löysin Lahden ammattikorkeakoulun ja muotoiluinstituutin. Sieltä sisustusarkkitehtuuri pomppasi silmieni eteen.
Arkkitehtuuri itsessään on kiinnostanut aina, mutta laskupää on heikko pitkän matikan jälkeenkin. Sisustusarkkitehtuuri olis siis just hyvä mulle. Näen jo silmissäni oman ison, selkeälinjaisen toimiston ja ihanat asiakkaat, joiden eteen voisin tehdä kaikkeni. Seuraavaksi aloin metsästämään vanhoja pääsykokeita ja valmennuskursseja. Löysin Teho-Opiston. Hylkäsin nopeasti ajatuksen, koska aattelin pärjääväni omillani kokeissa. Luin pari päivää myöhemmin itse kokeista tarkemmin ja tajusin, että hei, enhän mä tästä ilman apua selviä. En ehkä ole mestaripiirtäjä eikä kunnon keskittymiskykyäkään löydy. Mutta niitä voi harjotella ja parantaa. Ei kaikkea tarjoilla hopealautasella.
Laitoin rakkaalle siskolleni viestiä ja pyysin apua ennakkotehtävien kanssa. Sisko suositteli avuksi Teho-Opistoa ja Midi-kurssia. Nyt pari kuukautta myöhemmin olen Tehon uusi opiskelijabloggaaja. Olen siitä todella innoissani. Bloggaaminen on usein pyöriny mielessä, mutta omasta elämästä kertominen ei vaan tuntunut bloggaamisen arvoselta. Nyt vihdoin on oikeesti aihetta, josta kirjottaa. Kerron blogissa Teho-Opiston Midi-kurssista ja harjoituksista. Mutta myös kaikesta muusta, esimerkiksi omista tuntemuksista tulevia pääsykokeita kohtaan.
Tervetuloa seuraamaan mun vauhdikasta matkaa kohti kevään pääsykokeita.
Erään teholaisen tarina siitä, mihin piirustuskilpailun voitto lopulta johdattikaan
“Rakkauden kesä 1967. Veturihallista hippifestariksi. Kestävän kehityksen periaatteet.” Mitä ihmettä tässä konkreettisesti haetaan, Marika Miettinen tuskastelee arkkitehtuurin pääsykokeissa. Hän pyytää saman lyhyen tehtävänannon suomen lisäksi englanniksi, jos hän sitä kautta saisi jäsenneltyä tehtävänannon päähänsä. Yhteensä 8 riviä tekstiä, jotka hän pyytää nähtäväksi jopa ruotsiksi, vaikka sanojen muodostamat lauseet ovat toisella kotimaisella entistä etäisemmät. Miettinen tietää, että näissä pääsykokeissa ei olisi varaa tuhlata aikaa turhaan jumittamiseen, sillä aikataulu on tiukka ja taso äärimmäisen kova. Silti hän on käyttänyt ensimmäisen tunnin pelkästään tehtävänannon käsittelyyn, yrittäen tavoittaa sen tärkeän ahaa-elämyksen, jotta tietäisi mistä aloittaa.
On kesäkuu 2010 ja Marika Miettinen, tuolloin 18-vuotias kevään ylioppilas, tavoittelee ensimmäistä kertaa haaveidensa opiskelupaikkaa ja unelmiensa urapolkua. Tuo unelma on puskenut hänet Pohjois-Savon Siilinjärveltä ensin Lapinlahden kuvataidelukioon ja lopulta arkkitehtuurin pääsykokeisiin. Nyt, kun hän viimein on täällä, hän jumittuu yhteen tehtävään, eikä saa mitään paperille. Hän tietää, että monipäiväisten kokeiden aikana yhden tehtävän pieleen meno ei kaataisi koko haavetta, mutta kahdessa tehtävässä totaalinen epäonnistuminen tietäisi karsiutumista. Silti pöydällä lepää koskemattomana jämäkkä paperiarkki, jonka valkoinen tyhjyys heijastelee päänsisäistä tyhjyyttä minuutti minuutilta ahdistavammin.
Tuo unelma on puskenut hänet Pohjois-Savon Siilinjärveltä ensin Lapinlahden kuvataidelukioon ja lopulta arkkitehtuurin pääsykokeisiin. Nyt, kun hän viimein on täällä, hän jumittuu yhteen tehtävään, eikä saa mitään paperille.
Syteen tai saveen, hän lopulta päättää ajatustensa keskeltä. Vaikka lopputuloksesta ei tulisi täydellinen mestariteos, mikä tahansa tekele on tyhjyyttään kumisevaa paperia parempi. Hän päättää luottaa alitajunnasta kumpuavaan intuitioon ja tehdä mitä tahansa, mitä mieleen juolahtaa. Olkoonkin sitten täysin tehtävänannon vastainen tai kliseisellä idealla varustettu tuotos, mutta ainakin hän on tehnyt jotain. Seuraavien tuntien aikana paperille muodostuu teos, jonka Miettinen jättää totaalisen epävarmana valintakoetoimikunnan arvioitavaksi.
Todellisuudessa Marika Miettinen palautti tuona kesäkuisena maanantaina valintakoetoimikunnalle teoksen, joka myöhemmin tultaisiin nostamaan arkkitehtuurin valintakoenäyttelyssä pääsykokeiden parhaimpien töiden joukkoon – vitosen, eli parhaimman arvosanan työnä. Samana syksynä Marika aloittaa arkkitehtuurin opintonsa Oulun yliopistossa, päästen ensimmäisellä yrittämällä sisään. Joskus sitä ei edes itsekään arvaa, kuinka hyvin sitä tietämättään onnistuu, kun vain luottaa omaan sisäiseen ääneensä – ja saa hieman apua pääsykokeisiin valmistautumiseen. Marika Miettisen onnistumistarina ei nimittäin ala näistä pääsykokeista, vaan tarina alkaa jo puolta vuotta aikaisemmin.
Piirustuskilpailun voiton kautta Teho-Opiston kurssille
Syksyllä 2009 Teho-Opisto lanseerasi ensimmäisen kerran piirustuskilpailun, jonka voittaja sai valita itselleen sopivan valmennuskurssin taidealojen pääsykokeita varten. Tuolloin abivuottaan viettävä Marika sattui huomaamaan piirustuskilpailun, jonka palkintona olevalla valmennuskurssilla hän voisi tukea tavoitettaan, eli arkkitehdiksi opiskelemaan pääsyä. Piirtämisestä ja maalaamisesta jo lapsena innostunut savolainen päätti tarttua tuumasta toimeen, pyöräytti vesivärisiveltimen paperia vasten ja toteutti ideansa kilpailun aiheesta “Tulevaisuuden kaupunki”.
Marika Miettisen voitokas työ Teho-Opiston ensimmäisessä piirustuskilpailussa. Vuoden 2009 aiheena oli “Tulevaisuuden kaupunki” ja voittotyö toteutettiin vesiväreillä.
Marika Miettisen voitokas työ Teho-Opiston ensimmäisessä piirustuskilpailussa. Vuoden 2009 aiheena oli “Tulevaisuuden kaupunki” ja voittotyö toteutettiin vesiväreillä.
Kilpailun päätyttyä ja Tehon raadin arvioitua saapuneet työt, kilahti Miettisen puhelimeen onnittelusoitto piirustuskilpailun voitosta. Hän saisi valita Teho-Opiston valikoimasta haluamansa valmennuskurssin, jonka tavoitteena olisi siivittää hänet sisään tuohon himoittuun opinahjoon. Koska abikevät oli vielä Savon suunnilla kesken, ei viikoittainen lähikurssi Helsingissä ollut se järkevin vaihtoehto. Sen vuoksi Marika valikoi itselleen intensiivisen Finaali-kurssin, joka järjestetään juuri ennen vaativia pääsykokeita. Kurssin tarkoituksena on tehokkaasti kerrata pääsykokeiden luonnetta ja valmentaa haastavaan ruljanssiin. Näin Marika pääsisi juuri ennen koitosta hakemaan intensiivistä treeniä pääsykoepäiviä varten ja kehittämään ilmaisuaan.
Valmennuskurssin anti – pelkästään hyvä piirustustekniikka ei riitä
Toukokuun lopun saapuessa Marika suuntasi kohti Helsinkiä ja Tehon opetustiloja. Kevään aikana hän oli tajunnut, että vaikka arkkitehtuuri oli ollut hänen haaveensa oikeastaan aina, hän ei käytännössä tiennyt, mitä kaikkea lopullinen ura aiheen parissa sisältäisi. Tai mitä kaikkea pääsykokeissa edes mitataan! Sen vuoksi hänellä ei myöskään ollut erityisiä odotuksia Teho-Opiston kurssia kohtaan – eihän hän siinä vaiheessa edes tiedostanut, mitä kaikkea hän ei vielä tiennyt.
Marika Miettisen työ “Prey animals”
Ensimmäinen päivä missä tahansa uudessa ryhmässä on aina jännittävä. Joku saapuu sisään näyttävästi ja aloittaa loppumattoman puheensorinan vaivattomasti kenen tahansa kanssa. Omaa paikkaansa etsivät ne ryhmää hieman sivusta seuraavat persoonat, jotka mieluummin kuuntelevat ja tarkkailevat muita. Stadin slangi sekoittuu savolaiseen vientämiseen ja kientämiseen. On ensimmäistä kertaa arkkitehtuurin pääsykokeisiin tähtääviä, sekä jo useampana vuotena pyrkineitä ja sitä kautta pääsykoetilanteesta ammattilaisen tavoin kertovia. Jokainen etsii luokkahuoneesta korostuneen kohteliaasti omaa paikkaansa, jonka pöytätilan voi vallata muistiinpanovälineiden avulla. Tunnelma on varovaisen lämmin ja vastaanottava, sillä ovathan kaikki täällä samasta syystä: jokaisen haaveena on vielä joskus luoda uraa taidealojen ammattilaisena.
Tunnelma on varovaisen lämmin ja vastaanottava, sillä ovathan kaikki täällä samasta syystä: jokaisen haaveena on vielä joskus luoda uraa taidealojen ammattilaisena.
Marika Miettisen työ Arkkitehtuurin historia -kurssilta, vesivärityö “Valve”
Pikakelaus Finaali-kurssin puoliväliin kertoo jo täysin toista tarinaa: pitkien, mutta antoisien päivien aikana ihmiset ovat tutustuneet toisiinsa, löytäneet yhteisiä intohimon ja keskustelun kohteita, tukeneet vuorotellen pääsykoestressin iskiessä. Myös Marika Miettinen on löytänyt paikkansa ryhmässä ja alkanut pikkuhiljaa ymmärtää, kuinka iso apu valmennuskurssista hänelle saattaakaan olla. Vaikka hänen tekniset taitonsa piirtämisen ja maalaamisen saralla ovat huipussaan harrastuneisuuden ja kuvataidelukion ansiosta, on hän vähitellen alkanut ymmärtää koko pääsykoeruljanssin anatomian. Valintakoelautakunta ei aina etsi sitä teknisesti taidokkainta hakijaa, vaan opiskelijaa, joka osaa ideoida luovasti ja rajoja rikkoen, osaa pukea ajatuksensa konkreettiseen muotoon teoksen kautta ja osoittaa monipuolisuutta sekä motivaatiota. Parin päivän prässi on vienyt hänet uudelle ajattelun tasolle: nyt hän osaa töitä ideoidessaan ajatella arkkitehtimäisemmin, luovemmin ja erottuvammin, mutta samalla mahdollisimman itsensä näköisesti. Valmennuskurssin tarkoituksena kun ei ole luoda pääsykokeisiin kymmeniä samanlaisia klooneja, vaan vahvistaa jokaisen taiteellista näkemystä sekä omaa tyyliä. Sitä kautta hakijoihin tarttuu myös aimo annos itsevarmuutta, jonka ansiosta pääsykokeissa kukaan ei turhaan lähde epäilemään itseään ja osaamistaan.
Kaikki viisi päivää kuluvat lopulta kuin hujauksessa. Maalaamis- ja piirtämistaitojensa hiomisen lisäksi Marika saa erittäin tärkeää harjoitusta pienoismallitehtävien ja askartelujen kautta. Savossa hän on käyttänyt tulitikkuja ja tulitikkurasioita pääasiassa nuotion tai takan sytyttelyyn, mutta viikon aikana hän on oppinut kehittelemään noista pienistä tikuista täysin uusia muotoja. Viiden päivän aikana oppeja on jaettu runsaasti myös aikatauluttamiseen, pääsykoestressin käsittelyyn, mielenkiintoisten ideoiden synnyttämiseen sekä ajatusten raikkaaseen esittämiseen. Töistä annettavat kritiikit ovat myös opettaneet näkemään, millaiset asiat töissä ovat tavoiteltavia sekä mielenkiintoisia ja millaisia piirteitä valintakoetoimikunta töissä arvostaa. Näkemällä omien töiden lisäksi myös muiden kurssilaisten tuotoksia, oppii jokainen hahmottamaan, millaiset ideat ovat ihmisille ensimmäisiä mieleen juolahtavia ajatuksia. Ja usein niiden stereotypisimpien ajatuksien kautta erottautuminen on pääsykokeissa paljon uniikkeja ideoita haastavampaa.
Miten valmennuskurssi auttaa käytännössä pääsykokeissa?
Viiden päivän Finaali-kurssin jälkeen Marika astelee pääsykokeisiin astetta varmemmin askelin. Salin ovella hän hengittää syvää, suoristaa ryhtinsä ja kävelee pääsykoetilaan jännittyneenä, mutta odottavaisena. Tätä tilannetta varten hän on treenannut, tästä hän on haaveillut ja tähän hän on koko lukio-aikansa tähdännyt. Vastassa hänellä on joukko motivoituneita hakijoita, joista kuka tahansa saattaa napata juuri hänen paikkansa, jos huono tuuri käy. Hän kuitenkin tajuaa, että pärjätäkseen kokeessa mahdollisimman hyvin, hänen tulee keskittyä omaan tekemiseensä ja olla miettimättä liikaa muita. Kunhan hän kokee antaneensa itsestään kaiken minkä pystyy, hän voi olla tyytyväinen, kävi miten kävi. Päättäväisesti hän istuu koepaikalleen ja aloittaa neljän päivän puserruksen, josta on tulossa hänen tähänastisen elämänsä stressaavin viikko. Kaikeksi onneksi nuo samat neljä päivää tulevat määrittelemään myös hänen uransa suunnan tulevaisuudessa, sillä valmennuskurssin ansiosta Marika on yksi niistä harvoista, jotka pääsevät opiskelemaan arkkitehtuuria ensimmäisellä yrittämällään. Ja siihen onnentunteeseen verrattuna neljän päivän stressi ei tunnu missään.
Ja niin, se rakkauden kesä 1967. Ilman valmennuskurssia Marika olisi saattanut tehdä sen virheen, mihin niin moni pääsykoeahdistuksessaan sortuu: hän ei olisi luottanut itseensä, ei olisi uskonut pystyvänsä luomaan mitään uniikkia ja saattaisi lopulta jättää koko tehtävän tekemättä. Ilman aikatauluharjoittelua hän olisi saattanut käyttää koko työhön varatun ajan pohtimiseen ja pähkäilyyn, tai vastaavasti piirtänyt paperille stereotypisimmät ajatukset jotka mieleen tulee, joilla hän olisi hukkunut satojen samanlaisten joukkoon. Oman tyylinsä tuntemalla hän luotti siihen, että vaikka idea teoksen takana ei olisikaan kaikista viilatuin, hän panostaisi työn tekniseen puoleen, joka saattaisi tuoda pisteitä kotiin. Kun on aikaisemmin pääsyt simuloimaan, miltä pääsykoetilanne saattaa tuntua, miten siirtää stressi taka-alalle ja miten kaivaa jostain sisuskaluista se luottamus itseensä, se on tuplasti helpompi tehdä oikeassa pääsykoetilanteessa.
Marika Miettinen diplomityöseminaaripäivänä, lopputyönsä esittelyn jälkeen. Taustalla diplomityön esittelyplanssit ja kädessä diplomityö.
Ja siksi Marika Miettinen on juuri nyt siellä, mihin hän on aina tähdännytkin. Oulun yliopistosta valmistuneena arkkitehtina, joka työskentelee omalla alallaan mielenkiintoisissa työtehtävissä. Ja me Teho-Opistolla olemme sen vuoksi erityisen ylpeitä Marikasta: hän on jo perinteeksi muodostuneen piirustuskilpailumme ensimmäinen voittaja, joka on tarinallaan osoittanut, että tavoittelemalla unelmiaan, tekemällä töitä niiden eteen ja valmistautumalla haastaviin koitoksiin, sitä saattaa päätyä vaikka mihin. Vaikka valintakoenäyttelyn parhaiden töiden joukkoon.
70% kurssilaisistamme on saanut opiskelupaikan
Tiesitkö, että Teho-Opiston valmennuskurssin käyneet täyttävät vuosittain yli puolet luovien alojen opiskelupaikoista ja kurssilaisistamme yli 70% ovat saaneet hakemansa luovien alojen opiskelupaikan?
Maksimoi sisäänpääsyn todennäköisyytesi ja liity mukaan treenaamaan Suomen laajimmalle arkkitehtuurin, muotoilun ja muiden luovien alojen valmennuskurssille!
Hakijatilastot luoville aloille kertovat haastavista pääsykokeista
Luovien alojen hakijamäärät ovat olleet kasvussa vuosi vuodelta. Tilastot antavat ymmärtää, että hakijoita on hyvin paljon ja vain osa pääsee opiskelemaan unelmiensa ammattiin luoville aloille. Ovatko pääsykokeet oikeasti niin vaativia kuin yleisesti luullaan? Kannattaako hakuprosessiin tilastojen valossa edes ryhtyä?
Luovien alojen opiskelupaikan saaneiden osuus hakijamääristä (2014)
Taidealojen hakijoista sisään pääsevät vain parhaimmat
Ensisilmäyksellä tilastot eivät lupaa hyvää. Hyväksyttyjen opiskelijoiden prosenttiosuudet ovat pieniä verrattuna hakijamääriin. Esimerkiksi vuonna 2014 luoville aloille haki opiskelemaan yhteensä lähes 6000 hakijaa. Alle tuhat sai paikan. Opiskelupaikkoja ei riitä kaikille ja vain eniten harjoitelleet pääsevät opiskelemaan unelmiensa ammattiin. Luovien alojen hakijamäärät myös kasvavat vuosittain. Pääsykokeisiin valmistautuminen on pitkä prosessi ja harjoittelu vie aikaa. Piirustustaitoa pitää hioa ja oman ilmaisun kehittymiseen menee joillakin vuosia. Monet miettivätkin jo hakuprosessiin ryhtyessään, onko itsellä aikaa ja halua tarpeeksi viedä haastava hakuprosessi loppuun.
Teho-Opiston valmennuskurssilaiset pärjäävät hyvin luovien alojen pääsykokeissa
Monet hakevat taidealoille useita kertoja ennen sisäänpääsyä. Opiskelupaikka saattaa napsahtaa vasta toisen tai kolmannen hakukerran jälkeen. Itsekseen harjoittelu on toki ehdottoman tärkeää, mutta luovien alojen ammattilaisten ohjauksessa tulokset nousevat hurjasti ja sisäänpääsy opiskelemaan haluamallesi alalle on varmempaa sekä nopeampaa. Teho-Opistolla opiskelleista hakijoista merkittävä osa on saanut haluamansa opiskelupaikan luovalle alalle. Esimerkiksi tänä vuonna Aalto-yliopistossa arkkitehtuurin opinnot aloittaneista 38% oli käynyt Teho-Opiston pääsykoevalmennuskurssin. Aalto-yliopiston sisustusarkkitehtuurin opinnot tänä vuonna ja samoin viime vuonna aloittaneista opiskelijoista jopa 57% oli Teholaisia. Lahden muotoiluinstituutissa sisustusarkkitehtuurin opinnot aloittaneista opiskelijoista 46% oli Teho-Opiston kurssin käyneitä.
Samalla kun luovien alojen kokonaishakijamäärät ovat olleet kasvussa, Teho-Opiston kurssilaisten läpipääsyprosentit ovat nousseet. Yhä useampi Teholainen pääsee opiskelemaan unelmiensa ammattiin.
Hakuprosessi on pitkä ja vaativa. Usein opiskelijoita helpottaa hakuvaiheessa tieto siitä, että ahkerasti harjoittelemalla ja menetelmiä toistamalla tulokset paranevat huomattavasti. Ohjattu harjoittelu ja oman ilmaisun kehittäminen opettajien kanssa yhdessä tuo varmuutta pääsykokeisiin, vähentää pääsykoestressiä ja helpottaa opiskelupaikan saamista. (Kuvien hakijatilastot ovat vuodelta 2014.)
70% kurssilaisistamme on saanut opiskelupaikan
Tiesitkö, että Teho-Opiston valmennuskurssin käyneet täyttävät vuosittain yli puolet luovien alojen opiskelupaikoista ja kurssilaisistamme yli 70% ovat saaneet hakemansa luovien alojen opiskelupaikan?
Maksimoi sisäänpääsyn todennäköisyytesi ja liity mukaan treenaamaan Suomen laajimmalle arkkitehtuurin, muotoilun ja muiden luovien alojen valmennuskurssille!
Hain Teho-opistolle opiskelijabloggaajaksi ja odottelin viikon kuumeisesti puhelua opistolta. Valittu bloggari pääsisi Maxi-valmennuskurssille Tehon-opiston tarjoamana. Juuri sille kurssille mistä olin haaveillut jo pari vuotta.
Monta outoa numeroa soitti viikon aikana ja kaikki olivat järjestään puhelinmyyjiä. Kunnes vihdoin se toivottu puhelu ja minun kerrottiin tuleen valituksi, koska vaikutin niin innokkaalta. JES! Olivat osanneet tulkita oikein rivien välistä. Olin niin innoissani, etten osannut sanoa puhelimeen oikein mitään. Vasta puhelun loputtua tajusin ja päästin riemunkiljahdukset työpaikan pihassa. Olo oli kuin Hannu Hanhella. Itseäni askarrutti miten saan hoidettua työn, koulun, valmennuskurssin ja blogaamisen, mutta päätin että se on nyt onnistuttava kun tällainen mahdollisuus on tarjottimella nenän edessä!
Hymy herkässä otin tuumasta toimeen ja menin suorinta tietä hakemaan itselleni tarvikkeet seuraavana päivänä alkavaa valmennuskursia varten. Kuinka maltoin odottaa! Jotenkin hassusti tuntui siltä kuin olisin jo muka saanut sen opiskelupaikan, vaikka edessä on vielä kova työ. 😀 Tuntui vain niin hyvältä päästä vihdoin tekemään jotain omien haaveidensa eteen, eikä kaikki jää vain puheiksi niin kuin tähän saakka. Oli pakko laittaa myös Lotto vetämään, mutta sinne asti tuo hyvä onni ei yltänyt.
Väri-ilottelua meidän luokkahuoneessa
Maxi-kurssi on siis kokonaisen lukukauden mittainen taidealojen valmennus yhtenä arki-iltana tai -iltapäivänä viikossa. Kurssilla on arkkitehtuurin, muotoilun ja taiteiden aloille pyrkiviä. Kurssin syksy painottuu piirustustekniikoiden harjoitteluun, kevät askarteluun ja rakenteluun.
Olin kuullut Teho-opistosta työkaveriltani joka oli myös tehon valmennuksessa ja sai opiskelupaikan arkkitehtuuriin. Tämä kurssi tuntui minulle sopivalta vaihtoehdolta, sillä viime maalauskerroista on jo aikaa, enkä muutenkaan ole mikään Picasso. Pitkän aikavälin harjoitteleminen valmentaa henkisesti paremmin kevään Arkkitehdin pääsykoetta varten. Viikon aikana ehtii pureutua oppimaansa ja täten kasvattaa omaa tyyliään millä erottua pääsykoetehtävillään massasta.
Kurssi on jo kovassa vauhdissa. Mentyäni ensimmäiselle tunnille, katsoin muiden oppilaiden tekemiä lyijykynätöitä ihastellen. Eipä auttanut tässä joukossa, että ala-asteella voitin piirustuskilpailuja. 😀 Kauhusta kankeana mietin, onko arkkitehtuurin pääsykokeissa taso näin korkealla. Teho-opistolta sanottiin luottavaisin mielin, että tämän kurssin jälkeen kaikki osaamme piirtää. Tuo oli lohduttava tieto, mutta siihen ei auta kuin laittaa kynät laulamaan jos meinaa päästä sisään. Kova työ on edessä, mutta tämä on niin mielekästä tekemistä ettei se edes haittaa.
Teholaisia tutustumisillassa
Ilmapiiri kurssilla on mukavan rento. Viime viikolla kurssin jälkeen oli tutustumisilta mikä jatkui yli puolen yön. Juteltavaa olisi riittänyt vaikka amuun saakka. Kilistelimme maljat alkaneen kurssin kunniaksi, herkuttelimme ja saattoipa jokunen ottaa myös tanssiaskeleet alleen. Kurssilla on eri taidealoille pyrkiviä ihmisiä, mutta kiva huomata miten samat ajatukset löytyivät monelta kurssikaverilta. Olemmehan kaikki samassa veneessä. Kaikki tuntui olevan tyytyväisiä päätökseen, että ovat aloittaneet valmistautumisen jo nyt eikä vasta viimeisenä kuukautena niin kuin yleensä. Moni kertoi hakevansa toista kertaa ja minä tietenkin imaisin kaiken informaation itse pääsykoetilanteesta. Olin nimittäin kuvitellut sen mielessäni aivan erilaiseksi. Kurssilla on mukavia ihmisiä ja kaikki kannustavat toisiaan. Jaetaan hyvät ja huonot kokemukset kaikkeen tähän valmistautumiseen liittyen. Kurssi on kaikin puolin vaikuttanut todella kattavalta paketilta.
Jos opiskelupaikkaa ei ole vielä tiedossa, ei hätää. Välivuosi tarjoaa unohtumattomia kokemuksia, joista saat hyviä eväitä tulevaisuutta varten. Vaihtoehtoja välivuoden viettämiseen on monia: reissaten, töitä tehden tai tuleviin opintoihin valmistautuen.. Vai houkuttelevatko nämä kaikki? Sekin onnistuu. Katse tulevaan Tiukan lukiopuserruksen jälkeen mieluisin vaihtoehto voi olla vuosi vailla stressiä opiskelusta. Työ saattaa tuntua ihanan raikkaalta vaihtelulta koulunpenkillä istumisen sijaan ja jos säästöjä on kertynyt, reissaaminen ja hauskanpito kokemuksia keräten vetää luonnollisesti puoleensa. Ja mikä olisikaan sille parempi ajankohta? Välivuosi tarjoaa myös mahdollisuuden skarpata itsensä pääsykoekuntoon ja varmistaa tulevan välivuoden jäävän viimeiseksi. Vain 17 prosenttia lukiolaisista tietää tarkasti, mitä haluaa tulevaisuudessa tehdä. Tärkein syy välivuoden pitämiselle onkin juuri tulevaisuuden pohtiminen. Vuosi ilman opiskelupaikkaa antaa erilaisia mahdollisuuksia:
Työ. Työn tekeminen rytmittää arkea ja antaa arvokasta kokemusta: työelämän pelisäännöistä, sosiaalisista tilanteista kuin myös vastuun kantamisesta. Työpaikalla tutustut uusiin ihmisiin, luot verkostoja ja opit uusia taitoja. Ansioluettelosi kiittää ja työllistyminen on tulevaisuudessakin helpompaa kokemuksen karttuessa. Raha on myös motivaattori. Työ mahdollistaa sen, että roposia jää käyttöön myös vapaa-ajalle. Säästämistä tulevia opiskeluaikoja varten kannattaa myös harkita. Voit myös suunnitella vuotesi niin, että työskentelet osa-aikaisesti, jolloin myös tilaa jää työn ulkopuolisille asioille enemmän (esimerkkinä katso listan seuraavat kohdat).
Matkustelu. Maailman näkeminen laajentaa perspektiiviä, sivistää ja rikastaa kokemusmaailmaa, jota ei voi rahassa mitata. Matkustelun ohessa voit myös tehdä töitä ulkomailla tai kotimaassa pätkittäin. Au pair-vuosi on myös varteenotettava vaihtoehto tutustua toiseen maahaan ja itsenäiseen elämään. Vapaaehtoistyö ulkomailla tai reppureissaaminen vailla tarkkoja suunnitelmia sopii seikkailijoille. Matkabudjetti kuitenkin kannattaa laatia ja pohtia valmiiksi. Buon viaggio!
Pääsykokeisiin valmistautuminen. Opiskelupaikka ei aina aukea ensiyrittämällä. Jos haluat pelata varman päälle ja saada haluamasi opiskelupaikan, pääsykoerumbaan varautuminen kannattaa aloittaa jo hyvissä ajoin. Pääsykokeet vaativat ennen kaikkea oikeaa asennetta ja tahtotilaa sekä tietenkin taitoa, jota on pakko harjoitella menestyäkseen. Tapoja on erilaisia: joku treenaa yksin tahdonvoimalla itsensä sisään, joku taas kaipaa opetusta ja vertaistukea. Oli tyylisi mikä tahansa, suunnitelmallinen valmistautuminen pääsykokeisiin mahdollistaa vuodesta nauttimisen luottavaisin mielin – luopumatta mahdollisesta työstä ja hauskanpidosta.
Miten minimoida välivuoden kustannukset?
Menoissa voit säästää monella tavalla. Kun suunnittelet talouden hyvin, saat enemmän liikkumavaraa ja vapautta.
Asumismuoto. Jos sinulla on mahdollisuus asua vielä yksi vuosi vanhempiesi luona, se mahdollisuus kannattaa luultavasti hyödyntää. Vuokra-asuminen on kallista ja asuminen syö ison osan tuloista, erityisesti isoissa kaupungeissa. Jos kaipaat kuitenkin jo omaan kotiin, kavereiden kanssa kimppakämpän pystyyn laittaminen ei välttämättä ole laisinkaan huono idea. Jos haluat nähdä maailmaa, vuokraan menevät rahat voit sen sijaan käyttää lentolippuihin ja edulliseen majoittumiseen ulkomailla.
Kulutustottumukset. Suunnittele ostoksesi. Tee kauppalista aina etukäteen, älä mene nälkäisenä kauppaan. Suosi satokauden kasviksia ja tarkkaile ketjujen ruokatarjouksia. Vältä heräteostoksia. Kiertele ensin kirppikset tai huutele Facebookin kirppisryhmät läpi, kun tarvitset jotain. Saat tarvittavat asiat – kuten vaatteet, huonekalut ja keittiötarvikkeet – edullisesti ja ekologisesti.
Mieti pidemmälle. Pitkän tähtäimen kustannukset on myös syytä laskea. Välivuosi kannattaa suunnitella niin, että pääsykokeiden aikaan keväällä olet täydessä terässä ja valmiina hoitamaan itsesi sisään haluamaasi opiskelupaikkaan. Vaikket vielä tietäisi, mitä haluat tehdä, välivuoden aikana ehdit kuulostella itseäsi. Seuraava kuvitteellinen esimerkkilaskelma konkretisoi sen, mitä yksi välivuosi maksaa:
Teet välivuotenasi töitä kahvilassa, tulosi ovat 1600 €/kk.
Treenaat samalla pääsykokeita varten tavoitteellisesti. Pääset opiskelemaan heti välivuoden jälkeen.
Ilman valmistautumista olisit päässyt opiskelemaan vasta kahden yrittämän jälkeen, joka tarkoittaisi myös valmistumisesi viivästymistä ja kahta välivuotta kahvilassa työskennellen. Valmistuttuasi palkkasi tulisi olemaan tuplaten kahvilatyösi verran, noin 3200 €/kk.
Karkeasti laskettuna: opiskelemaan pääsyn viivästyminen tarkoittaa hukkaan heitettyä rahaa noin 19 200 euroa per vuosi, työssäkäynnistä huolimatta. (Summa on laskettu erotuksena 3200 euron ja 1600 euron kuukausipalkkojen vuosiansioista.)
Miten sitten valmistautua pääsykokeisiin? Piiiitkän opintoputken jälkeen ymmärrettävästi tekisi mieli heittää jalat pöydälle ja nauttia opiskelemattomuudesta. Epäilemättä akkuja kannattaakin ladata niin paljon kuin mahdollista. Jos mielit taidealalla, välivuosi mahdollistaa pitkäaikaisen koko vuoden tai vaikkapa lukukauden kestävän treenaamisen. Säännöllinen harjoittelu kehittää ilmaisutekniikoita, ideointikykyä ja luo oman persoonallisen tyylin massasta erottautumiseen. Miten sitten päätätkään välivuotesi viettää, ota siitä kaikki ilo irti. Muista, että onnistut kyllä, kun vain uskot itseesi ja seuraat sydäntäsi. Suunta löytyy kyllä.
Muutto Berliiniin on tuonut mulle paljon uusia kokemuksia ja haasteita, mutta se myös tarkoitti Teholla opiskelun kannalta siirtymistä etäkurssille. Tänään ajattelin listata mun kokemuksia etäkurssista, miksi se on omasta mielestäni kannattavaa, ja mikä taas on lähiopetuksessa vähän helpompaa. Etäkurssia käydään Eliademy nettisivustolla, joka on omien kokemusteni perusteella ollut tosi toimiva ratkaisu. Kaikki luennot kursseilta, töiden kritiikit ja kotitehtävät ladataan sivulle, joten kaikki tarvittava löytyy samoilta sivuilta. Itselläni oli aluksi pieniä vaikeuksia kirjautua Eliademyyn, mutta en ole ainakaan kuullut, että muilla olisi tällaisia ongelmia ollut.
Etäkurssin hyviä puolia:
Kaukana asuville etäkurssi on tietenkin ihan huippu juttu. Teho-Opiston kurssit järjestetään Helsingissä, eikä kaikilla kurssille haluavilla ole mahdollisuutta päästä joka viikko paikan päälle. Etänä kaukaa tulevatkin saavat kaikki samat tiedot ja tehtävät, kuin lähikurssilaiset.
Valinnan vapaus. Eli se, että saa itse valita koska katsoo luentovideot, tekee tehtävät jne. Kaikilla ei ole käyttää kolmea tuntia viikossa lähikurssiin ja vähän kauempaa paikalle tulevilla myös matkat vievät suhteellisen paljon aikaa. Etäkurssin hyviä puolia on se, että luennoille voi ”osallistua” vaikka aamulla ennen töitä, bussimatkan aikana tai illalla ennen nukkumaanmenoa.
Multitasking. Tämä liittyy vähän edelliseen, mutta itse pidän etäkurssissa myös siitä, että luentoja katsoessa voi tehdä myös muita asioita ja säästää siten aikaa. Oman miniläppärini saan kuljetettua mihin vaan ja olenkin katsonut luentoja ruokaa laittaessani, syödessäni ja arkkitehtuurin ennakkotehtäviä tehdessäni. Siitä voi tietysti olla montaa mieltä, kuinka tehokasta multitasking todellisuudessa on, mutta ainakin itselläni se tuntuu toimivan.
Lähikurssin puolesta:
Itsekuri. Itselleni on melkoisen vaikeaa itse huolehtia siitä, että teen tehtävät, katson luento- ja kritiikkivideot ajallaan, kun muutakin tehtävää ehkä olisi. Lähikurssille on on helppo joka viikko vain mennä, eikä tarvitse erikseen huolehtia ajankäytöstä.
Hyvä yhteishenki. Teholla yhteishenki on tosi kannustava ja varmasti yksi iso syy, miksi Teholaiset menestyvät niin hyvin pääsykokeissa. Kotitehtäviä ja ennakoita tehdään vapaa-ajallakin yhdessä ja somessa kysellään neuvoja ja jaetaan hyviä vinkkejä.
Paikan päällä on helpompi kysella opeilta itseä mietityttäviä juttuja, näyttää vanhoja kotitehtäviä jne. Pikatehtävien aikana ja luentovideoiden ulkopuolella saatetaan myös keskustella pääsykokeista tai jakaa hyviä vinkkejä. Näistä tietysti etäkurssilla opiskeleva jää paitsi.
Mulla on ollut hyvä mahdollisuus kokea molempien opiskelutekniikoiden hyvät ja huonot puolet. En voi edelleenkään sanoa, kumpi omasta mielestäni on parempi. Mielestäni se riippuu siitä, miten paljon aikaa kurssille on käytettävissä ja tietysti siitä, missä asuu. Tärkeintä on, että molemmat vaihtoehdot ovat hyviä pääsykokeisiin harjoitteluun ja johtavat varmasti hyviin tuloksiin. Kuvat Tampereelta, ihanasta kotikaupungistani.
Pitkän joululoman jälkeen on taas mukava aloittaa pääsykokeisiin harjoittelu ja tietysti blogin pitäminen. Näiden muutaman viikon aikana on tullut tehtyä kaikenlaista, joten ajattelin tänään aloittaa ihan tavallisella kuulumis -postauksella. Rentoutumisen ja parin viikonloppumatkan lisäksi olen viettänyt paljon aikaa Tehon rästiin jääneiden kotitehtävien parissa. Mulle ovat ainakin kurssilta pidettävät taukoviikot tulleet todella tarpeeseen ja varsinkin nyt joululoman olen saanut lähes kaikki rästitehtävät tehtyä. Ja suurinpaan osaan töistäni olen jopa ollut melko tyytyväinen. Hassua miten olen oppinut nykyään tykkäämään enemmän pienoismalli- ja rakentelutehtävistä, kuin piirtämisestä ja maalaamisesta. Helppoa savesta muovaaminen ja tikuilla rakentelu eivät vieläkään ole, mutta on se jollain tapaa terapeuttista puuhaa. Ihanaa on myös nähdä oma kehitykseni rakentelussa ja kokea onnistumisen tunteita työn ollessa parempi, kuin odotin. Viime viikolla Teho -kurssilla pidettiin myös vapaaehtoinen ulkomailla opiskelu -ilta. Osallistuin tottakai tunnille ja sainkin sieltä paljon informaatiota mm. hyvän portfolion kokoamisesta. Tärkeintä on tiivistettynä valita vain parhaat työt mukaan (yleensä vähintään kymmenen kappaletta) ja esitellä mahdollisimman laajasti omia osaamisalueitaan. Missä muodossa portfolio täytyy lähettää, riippuu koulusta. Myös tämän vuoksi olen saanut puhtia kotitehtävien tekemiseen, sillä suurin osa munkin portfoliossa nähtävistä töistä, tulevat olemaan lähes varmasti Teholla tehtyjä töitä. Onneksi oman portfolion deadlineen on vielä aikaa, Saksassa kouluihin haku kun on vasta heinäkuussa. Ulkomailla opiskelu -tunnilla kerrottiin toki myös muista asioista, mitä ulkomaille opiskelemaan lähtiessä täytyy ottaa huomioon, kuten hakupäivämäärät ja lukukausimaksut. Lopuksi jakauduttiin kahteen eri ryhmään (Ruotsiin/Tanskaan tai Britteihin hakevat), mutta mähän en valitettavasti kuulunut näihin kumpaankaan porukkaan. Päätin sitten jakaa neuvojani Skotlantiin hakeville, kun sen olen jo edellisenä vuonna kokenut. Muuten oli oikein antoisa tunti ja mukava kuulla muiden kokemuksia muualla opiskelusta. Siitä sai paljon lisää rohkeutta omaan päätökseen opiskella Saksassa. Tästä on nyt hyvä aloittaa kevätlukukausi Teho-opistossa ja ennakkotehtävien odotus. Ensi viikkoon!
Minkälaisilla töillä menestyy pääsykokeissa?
Luovien alojen pääsykokeille on tavallista, että samantyyppiset pääsykoetehtävät toistuvat vuosittain pienellä twistillä. Kaikki Teho-Opiston kurssitehtävät onkin kehitetty aikaisempien vuosien ennakko-ja pääsykoetehtävien pohjalta. Tekemällä kaikki tehtävät, saat vankan rutiinin pääsykokeisiin ja opit ymmärtämään mitä eri alojen pääsykoetehtävissä haetaan.
Rutiinin ja tekemisen lisäksi saat kursseilla korvaamatonta henkilökohtaista ohjausta ja ammattilaisten kommentteja oman tekemisen kehittämiseksi. Maksimoi mahdollisuutesi onnistua pääsykokeissa ilmoittautumalla kurssillemme!